ЗА РОМАНОМ ВІЛЬЯМА ЛЕНДЕЯ
ЗАХИЩАЮЧИ ДЖЕЙКОБА
НАЙСИЛЬНІШИЙ БІЛЬ
ПОМІРНИЙ БІЛЬ
НЕМАЄ БОЛЮ
Леді та джентльмени, перш ніж ми почнемо,
я нагадую, що розгляд справи колегією присяжних – це не суд.
Як бачите, в залі немає ні судді,
ні адвокатів.
Це розслідування, наприкінці якого
вас попросять вирішити, чи надав я вам
достатньо доказів для передачі в суд обвинувального акта.
ЗАЛИ СУДУ
Якщо так – справа потрапить у суд вищої категорії.
Якщо ні – ви винесете постанову про відмову в обвинувальному акті,
і справу буде закрито сьогодні ж.
Назвіть своє ім'я для протоколу.
Вас попросили назватися.
Ендрю Стівен Барбер.
Голосніше, будь ласка.
Ендрю Стівен Барбер.
Хто ви за фахом?
Я десять років був заступником окружного прокурора.
«Були»?
Тобто ви більше не працюєте в прокуратурі
округу Мідлсекс, так?
Саме так.
Містере Барбер...
Енді.
Припускаю, ви знайомі з правами, які гарантує вам П'ята поправка?
Авжеж.
І ви від них відмовилися.
Я тут, чи не так?
Ви згодні, що за таких обставин це трохи дивно?
Я нічого не замислив, якщо ви про це.
- Ніхто на це не натякав. - Ви натякали. І я б натякнув.
Я тут тому, що вірю в систему і хочу, щоб було встановлено істину.
Тоді починаймо.
Спершу я процитую «Бостон ґлоуб»
кількатижневої давнини.
«Вони потрапили в національні новини,
ними захоплювалися на місцевому радіо й на порталі новин,
про них випустили подкаст,
сотні оглядів і безліч статей.
Тому легко забути, що менше року тому
їхнє життя було так само нудне й одноманітне, як і наше.
Чи існує ідеальна родина? Авжеж, ні.
Але Барбери були щасливою родиною,
на відміну від багатьох інших».
Цікаво, чи ви з цим згодні.
Це точний опис вашої сім'ї
до того ранку, коли було вбито Бена Ріфкіна?
«Щасливі»?
Так.
ДЕСЯТЬ МІСЯЦІВ ТОМУ
Агов. Вставай.
Прокидайся.
Джейку? Розплющ очі.
Гаразд. Ти не лишаєш мені вибору.
Останній шанс.
- Я встаю. Встаю. - А ось і він.
Доброго ранку.
Спитай у мене слова. У нас сьогодні тест.
- І тобі доброго ранку. - Доброго ранку, мамо.
Тебе підвозити чи підеш пішки?
Піду пішки. Є свіжі вафлі?
Були б, якби ти вніс їх у список. «Проникливий».
«Здатний розуміти». Їх тут немає.
- Ти вніс їх у список? - Так.
Тоді вони там є. «Поверховий».
«Короткий, неглибокий». Я їх не бачу.
На другій полиці біля горщика. «Міопія».
Кажу ж, їх немає.
- «Міопія». - «Короткозорість».
Як пробіжка?
- «Норовливий». - Фу.
Контрольна зі слів.
І мені теж дай.
«Норовливий». Я не знаю.
- «Неслухняний». - Невже? Покажи.
- Тут так написано. - Де ти бігала?
По Бойлстон. Заслухалася подкастом з історії, про який тобі казала.
Гадаю, тобі сподобається.
- Я послухаю. - Навряд чи.
Мені знову написала Клавдія Гофман.
Хто?
Сестра Ліззі. З турагентства.
- Так, Мексика. - Так.
А що Мексика?
Ми думаємо поїхати туди на Різдво. Що скажеш?
Круто.
- Міг би більше зрадіти. - Я радий.
А по тобі не скажеш.
Це твій улюблений вислів.
Саме так.
Треба вирішити.
Ми їдемо чи ні?
Бачу, Джейк на сьомому небі.
Так, дуже щасливий.
Не треба розбивати йому серце.
Ми ж не погані батьки.
Як смішно.
- То ми їдемо? - Так, їдемо в Мексику.
Чудово. Я їй подзвоню.
У мене зранку зустріч, тому я піду в душ.
Гаразд.
- Спитаєш у нього слова? - Так.
- Бувай, любий. - Бувай.
«Флегматичний».
НЬЮТОН
ГРОМАДА РОДИН РОДИНА ГРОМАД
ПАРК КОЛД-СПРІНҐ
ДИТЯЧИЙ БУДИНОЧОК
До зустрічі.
Ваша честь, прошу хвилину на пояснення.
Поясните на досудовому розгляді, містере Маллой.
Звинувачення в поширенні важких наркотиків.
Нісенітниця.
Застава – тисяча доларів готівкою або особисте зобов'язання на 10 000.
Та ну. Ви знущаєтеся?
- Дякую, Ваша честь. - За що ви їй дякуєте?
Досудовий розгляд призначено на 24 травня.
Наступний.
Будь ласка.
Справа номер 17-2832, Штат проти Вільяма Дж. Мура.
Напад за обтяжливих обставин.
Адвокат містера Мура тут?
Вітаю, Ваша честь.
Прокурор?
Ваша честь, на жаль, ми просимо відстрочки,
бо не змогли опитати важливого свідка.
Суд уже давав вам відстрочку чотири місяці тому.
Так, Ваша честь, але цього свідка було дуже складно знайти.
Скажу коротко, що це пов'язано з родом її діяльності.
Вона з ескорту, Ваша честь,
як і її подруга, у побитті якої обвинувачується підсудний.
Це питання уже поставало, і я попросив патрульного знайти її.
Він упорався за день.
Вона підтвердила розповідь подруги про напад.
Також вона сказала, що адвокат уже її опитав.
Мабуть, просто не робив записів.
- Ваша честь, можна пояснити... - Ні, не можна.
У відстрочці відмовлено. Суд призначається через три тижні.
Наступний.
Наступне засідання через 15 хвилин,
потім зустріч з Лінн у її кабінеті.
Мабуть, її цікавлять новини у справі Вілла.
Мене теж. Боббі, персикове є?
Мабуть. Подивлюся в коморі.
Дякую. Як ваше стегно?
Знаєте, гірше, ніж учора, краще, ніж завтра.
Ви просили зустрічі з суддею Френчем.
Секретар каже, він вільний о 14:30.
Дякую.
Алло.
Боже мій. Де?
Гаразд. Зустрінемося там.
Щось не так?
Вам пощастило, містере Бі. Лишилося тільки одне.
- Дякую. - Що сталося?
Скасуйте всі мої зустрічі.
Добре. Так. Усе гаразд.
Витягай обережно, щоб не було неприємностей.
Вона теж так казала.
Що у нас тут? Що ти занурюєш? Це...
Увага. З цього моменту школа Арчер заблокована.
Усі учні лишаються в класах...
Добре. Гаразд.
Я не чую оголошення.
Усі до стіни. Сядьте й сидіть тихо.
Повторюю, школу заблоковано.
Новина розійшлася швидко.
- Так. Буде буря. - Так.
Ходімо.
Це вона знайшла тіло?
І рюкзак хлопця, тому його ідентифікували.
Бенджамін Ріфкін, 14 років, три колоті рани в груди.
О чорт.
Він однокласник Джейкоба в Арчері. Боже. Бідні батьки.
Думаю, ви знайомі.
Не дуже близько.
Але продовжуйте.
Експерт каже, що тіло знайшли через годину після смерті.
Його закололи на стежці чи біля неї.
- На землі багато крові. - Гей.
Усе гаразд. Детектив Даффі працює в нас.
Пропустіть їх. Що з вами таке?
Вибач, Дафф. Ранок був жахливий.
Загибель дитини – найжахливіше.
Ми гадаємо, що напад стався тут,
потім тіло впало або його зіштовхнули з пагорба.
І навіть не намагалися сховати.
Ідіть сюди. Обережно.
Жінка, що його знайшла, каже, він лежав долілиць.
Вона подумала, що йому може бути погано, і перевернула його,
а подивившись, злякалася.
Відповзла рачки, потім устала й побігла.
Мабуть, затоптала всі сліди.
Вибачте. Мушу відповісти.
Джейкобе. Усе гаразд?
Так. Школа заблокована, але ніхто не знає чому.
Знаю, це...
Я не можу зараз говорити.
Слухайся вчителів, роби, що вони кажуть.
Але ж ти знаєш, що відбувається. Божевільний стрілець?
Ні, нічого такого. Ти в безпеці. Клянуся.
Джейку?
Гаразд.
Тату?
Так.
Що таке?
Нічого.
Точно?
Так.
Ну все, мені пора. Побачимося вдома.
Я дуже тебе люблю.
- Так. А я тебе. - Бувай.
Ніхто в парку нічого не бачив і не чув?
Ми ще опитуємо людей.
Знайдемо телефон – відстежимо всі пересування.
- Його телефон зник? - Не було ні в рюкзаку, ні в кишенях.
Мабуть, нападник забрав.
А знаряддя вбивства?
Ще не знайшли. Але площа парку – 26 гектарів.
Це як голка в сіні.
«Діти – наше живе послання майбутньому, якого ми не побачимо».
Ця цитата Джона Ф. Кеннеді
точно описує роботу «Дитячого будиночка».
Наша місія завжди була допомагати тим, хто цього потребує найбільше:
дітям з Бостона й передмість, які зазнали насилля чи недогляду.
У нашому містечку ви знайдете не лише спокій та безпеку...
- Поставте на паузу. - ...але й підтримку.
Я не надто сувора?
Усе чудово.
Ви просто сором'язлива.
Я наче зачитую протокол ДТП.
Вибачте, в мене телефон розривається.
Гадаю, якщо почати з цього відео,
це зацікавить людей.
Школи Ньютона заблоковані.
Увімкніть новини.
НП У ШКОЛІ АРЧЕРА ШКОЛИ НЬЮТОНА БЛОКОВАНІ
А зараз прямий репортаж з парку Колд-Спрінґ,
де сьогодні вранці знайшли тіло 14-річного хлопця.
- Парк буде закритий... - Боже мій.
...до дальших вказівок. Ведеться слідство.
Синку, це мама. Усе гаразд?
Поліція опитує жителів
сусідніх з парком кварталів,
сподіваючись знайти когось, хто вранці був у парку
і бачив, з ким розмовляла або контактувала жертва.
Джерело з поліції підтвердило,
що в них є двоє свідків,
але підозрюваного ще не названо.
Поліція Ньютона відкрила анонімну гарячу лінію для тих, хто був у парку
і бачив щось підозріле
або має інформацію щодо цієї трагедії.
Тимчасом ця дружна громада стривожена,
бо розуміє, що серед них є вбивця,
Сюди не можна. Розвертайтеся.
Він прийшов додому з Дереком, і ми не...
Так.
Як справи у Дженніфер?
Боже мій. Бідні діти.
Так.
Тобі каже, що Робін замовляє продукти на поминки. Я їй подзвоню.
Прийшов Енді.
Ти теж. Бувай.
- Це Карен? - Так.
Де Джейк?
Нагорі. У нас у гостях Дерек. Вони в його кімнаті грають у відеоігри.
Ти вже поговорила з ним?
Ні, бо Дерек поруч.
Думала, поговоримо пізніше.
Я щойно від Ріфкінів.
Боже мій.
Не уявляю собі.
Це було...
Усе аж так погано?
Гірше.
Як гадаєш, хто міг це зробити?
Поки що не знаю.
Ти сказав, що є відбиток пальця.
Так, частковий. Збігів поки немає.
Як таке могло статися?
Навіть уявити собі не можу. Парк за два квартали від нас.
Скажу одне: Джейкоб більше не ходитиме до школи по тій дорозі.
Мені потрібна допомога!
Чого чекаєш?
Мене ж уб'ють.
Ти казав, що взяв.
- Візьму. Я його бачу. - Ось він! Зліва!
Дереку, тато приїхав.
Ясно.
Забирайся звідси!
Швидко!
- Бувай, Джейку. - Бувай.
Дякую за гостинність, місіс і містере Барбер.
Нема за що.
- Усе гаразд? - Начебто. Так.
Передавай вітання батькам.
Так.
Ми хотіли з тобою поговорити.
Звісно.
Спитати, як у тебе справи,
що ти відчуваєш через те, що сталося з Беном.
Усе гаразд. Тобто це дивно.
Але ми не були близькими друзями.
Усе одно страшно думати про те, що сталося вбивство.
Твого однолітка.
Мабуть. Так, трохи.
Ви разом відвідували заняття, так?
Так, математику.
Він був хороший?
Бен? Нормальний.
Просто нормальний?
Ну, це прозвучить жорстоко,
але він був досить пихатий.
Вважав, що він крутий.
А він був крутий?
Дехто так думав. Дівчата ним захоплювались.
Просто знай, що ми завжди тобі допоможемо.
Можеш поділитися з нами своїми почуттями.
Уже поділився.
Як я й казав, я не був з ним близько знайомий.
А зі мною все гаразд.
Добре.
- Ми тебе любимо. - А я вас.
Якщо передумаєш і схочеш поговорити...
Знаю. Дякую.
- Вечеря через півгодини. Добре? - Добре.
Можна зізнатися в чомусь жахливому?
Я цілий вечір думала: «Слава богу.
Слава богу, що це їхній син, а не наш».
Повір, усі так думали.
Я думаю, що я б не пережила втрати. Точно не пережила б.
Пам'ятаєш, коли Джейкоб був маленький, ти вкладав його спати?
Ти питав: «Як тато любить Джейкоба?»
- А він відповідав: «Дуже-дуже». - «Дуже-дуже».
Через чотири роки він вступить у коледж.
- Боже мій. - Аж страшно.
Я й думати про це не можу.
Ти шкодуєш, що не знав батька?
Не дуже.
У дитинстві іноді шкодував.
Судячи з того, що розповідала мама, я небагато втратив.
Нам треба поспати.
Я знаю.
Люблю говорити з тобою.
Я тебе кохаю.
А я тебе.
Дивися на мене!
СЕРЕДНЯ ШКОЛА АРЧЕРА
Дякую, мамо.
- Бувай, синку. - Бувай.
Люблю тебе.
Побачимося в класі.
ОКРУЖНИЙ ПРОКУРОР ОКРУГУ МІДЛСЕКС
Сідайте.
Я думав, прес-конференція була успішна.
Їм потрібні відповіді. Батькам убитого також.
Так, мені теж. Ви самі знаєте...
- Я запросила на зустріч Ніла. - Енді.
Це не пастка.
Я просто не впевнена, що вам варто вести цю справу.
Ви дружите з батьками, ваш син вчиться в тій самій школі...
Ми з батьками ледь знайомі.
Угадаю: наш Распутін хоче забрати цю справу?
Ніл вважає, що виникне конфлікт інтересів.
І я теж, якщо чесно. Формальності мають значення.
- Так, для виборців. - Ой, та ну.
- Вибачте. - Це питання об'єктивності.
Замовкніть, Ніле.
Забираєте справу? Так чи ні?
Зараз я просто питаю, що ви думаєте.
Думаю, я маю продовжувати.
Якби я переживав за свою репутацію, я б думав по-іншому.
На відміну від містера Лоджудіса, я не зазіхаю на ваше місце.
Годі вже, Енді.
Я розумію. Важлива справа, гучна перемога. Ви прославитеся.
А ви справжній козел, знаєте?
- Джентльмени. - Ви затягуєте час.
Слідство просувається повільно.
Я не буду заради іміджу хапати абикого.
Ви навчили мене бути ретельним у будь-якій справі.
Я і є ретельний.
Тоді чому ви не опитали дітей?
Бо це не Дорчестер-Хай, Ніле. Це Ньютон.
Кожну деталь треба узгоджувати. У половини дітей батьки – адвокати.
Сьогодні в нас опитування. Хочете послати Ніла? Будь ласка.
Я маю сумніви, я їх висловила.
- Якщо кажете, що конфлікту немає... - Немає.
Не розумію, чому ви це вирішуєте.
Бо так було й раніше, Ніле. Я вирішую.
А якщо помиляюся, то відповідаю перед присяжними.
Добре.
- Дякую. - Нема за що, Енді.
- Триматиму вас у курсі. - Будь ласка.
Є дозвіл узяти відбитки в більшості учнів.
Гадаю, варто почати з важливих свідків.
Близьких друзів Бена, дітей, що ходять у школу через парк Колд-Спрінґ.
Я лейтенант Даффі, поліція штату.
А це містер Барбер.
Помічник окружного прокурора, який веде цю справу.
Ви тато Джейкоба, так?
Саме так.
Ти добре знала Бена? Ви дружили?
Так, мабуть.
Розкажи про нього.
Він був нормальний.
А докладніше?
Він був добрий.
Щось іще?
Не знаю. Мабуть, ні.
У когось могла бути причина бажати Бену зла?
Не думаю. Ні.
А діти, яких Бен не любив?
Не знаю. Усі когось не люблять.
Стривайте, ви тато Джейкоба Барбера?
У когось могла бути причина бажати Бену зла?
- Ні. - Ні.
Ні.
Бен коли-небудь казав, що в нього проблеми?
Проблеми?
Проблеми? Які?
Бен коли-небудь казав, що в нього проблеми?
Ні.
- Ні. - Ні.
Ні.
Бен поводився якось інакше за тиждень перед цим?
- Не знаю. - Не думаю.
Він не казав, що хтось за ним стежить, чіпляється до нього?
- Ні. - Стривайте, ви тато Джейкоба Барбера?
Ти хочеш щось додати?
- Ні. - Здається, ні. Ні.
- Про Бена? - Про все.
Ні.
Дякую за розмову. Ось моя візитка.
Тут уся інформація, якщо захочеш зв'язатися зі мною.
- Добре. - Добре.
Як щось згадаєш, навіть, на твою думку, неважливе...
Наприклад, якщо щось почую?
Саме так. Стривай, ти щось чула?
Ні.
Це я так, знаєте.
Ні, не знаємо.
Я можу йти?
- Я можу йти? - Я можу йти?
Розповісте, що я пропустила.
Хочеш мені розповісти про Бена ще щось?
Так, надішліть мені.
Гаразд.
У тебе є наші візитки.
Як згадаєш щось іще, дзвони в будь-який час.
Коп, який приходив, казав, що є гаряча лінія.
Якщо ми захочемо розповісти щось анонімно.
Саме так.
- Хочеш нам щось розповісти? - Ні, просто питаю.
Я знаю вашого сина, Джейкоба.
Так? Ви дружите?
Мабуть. Не зовсім. Ми просто знайомі.
Ви говорили про це з Джейкобом?
Про Бена?
Чому ти питаєш?
Саро.
Ти спитала про це не просто так.
Я просто спитала. Чесно.
Якщо згадаєш щось іще...
Якого біса? Ти за мною стежиш?
Що ти їм сказала?
Це тебе не стосується. Я запізнююся.
Ми зовсім не просунулися.
Ці діти – справжні мафіозі.
- Що це? - Щойно прийшло.
Леонард Патц. Розпусні дії стосовно неповнолітнього,
непристойні дії, обвинувачення розглядається.
Йому 36 років,
живе недалеко від парку в комплексі «Віндзор».
Чому ми про нього не знали?
Переїхав сюди торік. На облік не став.
Виявив його відділ у справах дітей.
- Той, хто вів справу. - Що він зробив?
Помацав за яйця хлопця в бібліотеці.
Хлопцеві було 15. Лише на рік старший за Бена Ріфкіна.
Він помацав хлопця, але вийшов під заставу?
Було невідомо, чи схоче хлопець свідчити.
Треба його опитати.
Але на тілі Ріфкіна немає слідів сексуального насильства.
Якщо ми його візьмемо без жодних зачіпок...
Точно.
Він найме адвоката.
Знаю, на вас тиснуть, але якщо помилитеся,
втратите єдиний шанс з ним поговорити.
Я подумаю.
Кажете, успіхів майже немає?
Я цього не казала.
Наша громада чекає результату.
У помічника окружного прокурора Енді Барбера є кілька зачіпок.
Запевняю вас, злочинець скоро буде затриманий.
З нами була окружний прокурор Лінн...
Це ж Енді Барбер.
Окружний прокурор...
Цікаво, у нього є новини?
- Енді. - Іене, привіт.
Це просто жахливо.
Ще й як.
Як успіхи? Щось відомо?
Вибачте. Мені треба знайти дружину.
- Є підозрюваний? - Вибачте. Просто...
Тобі.
Вона там. Утішає матерів.
Ділан каже, вони створили групу в інтернеті.
- Приві, Енді. - Привіт.
Уже відомо, хто це зробив?
Є новини у справі?
Як пройшли бесіди з учнями?
Вибачте, я вкраду Лорі на хвилинку.
- Вибачте нам. - Звісно.
Що ти робиш?
Твоя машина тут?
Ні, я приїхала з Тобі. Я думала, ти відвезеш нас з Джейкобом додому.
- Джейкоб теж тут? - Так, десь там.
Слухай, мені треба піти.
- Що? Ти щойно приїхав. - Не треба було мені приїздити.
Це була помилка. Повір.
Добре. А я побуду ще.
Тобі мене відвезе. Забери Джейкоба.
Гаразд.
- До зустрічі. - Добре.
Мама змусила мене гарно вдягтися.
Так.
У тебе гарна зачіска.
Жаль, нема телефона – сфотографувати.
Їдемо?
- Так. Звісно. - Твоє пальто тут?
Мама залишила його нагорі разом зі своїм.
Добре. Я знайду. Чекай мене надворі.
Енді?
Так і знав, що це ви.
Вибачте, я просто тут ховаюся.
Ні, це...
Не заважатиму. Вибачте.
Ні. Будь ласка, зайдіть. Сядьте.
Сядьте.
Є новини? Від учора?
Скоро буде відомо більше. Усі працюють цілодобово.
Я завжди любив його кімнату.
Джоан не може змусити себе зайти, а мене сюди тягне.
Я постійно сиджу тут.
Звідки ви, Енді?
Я? З Іст-Гартфорда.
- Коннектикут, так? - Так.
Там небезпечно, так?
Іноді.
Ми з Джоан виросли у передмісті Балтимора.
Зустрічалися ще зі школи.
Чесно кажучи, те містечко дуже схоже на це.
Мабуть, тому ми сюди переїхали.
Тут усе ніби знайоме.
Безпечне.
Нудне, але безпечне.
Послухайте, Дене.
Вибачте. Я...
Не можу стриматися.
Ви маєте на це повне право.
Я одного не можу зрозуміти...
чому ця людина це зробила?
- Дене, не треба... - Ні. Будь ласка.
Бен був добрий.
Дуже добрий.
Хто міг бути такий злий на нього?
Тобто що відрізняє цих людей?
Хотів би я знати.
Ваш син, Джейкоб... Я бачив його у місті.
Здається, він добрий хлопець. Мабуть, ви з Лорі дуже ним пишаєтеся.
Пишаємося.
Ви на все готові заради нього, так?
Так.
Ти обіцяв не сидіти в телефоні, коли я за кермом.
Бо здається, що я таксист.
Вибач.
Ти зробив уроки?
Так. Мама змусила мене дочитати «Ловця у житі».
Хоча це на наступний тиждень.
І як тобі?
Досить цікаво.
- Знаєш, що значить його ім'я? - Чиє? Селінджера?
Ні, Голдена Колфілда, героя книжки.
Міс Спранґ каже, це ім'я символічне.
Нібито «Голден» значить «тримайся».
А «кол» – це утроба.
А «філд» – це житнє поле з вірша.
Ха. Я й не думав.
Не знаю. Це трохи дратує.
Мені здається, що у всіх книжках, які вона нам задає,
повно різних метафор, порівнянь і символів,
які ми мусимо зрозуміти, хоча яка врешті різниця?
Просто розповідай історію. Кому треба все це розшифровувати?
Краще казати відверто.
Маєш рацію.
Так? Не знаю. Просто мене це дратує.
Одне в цій книжці правильно. Більшість людей фальшиві.
Це я пам'ятаю.
От навіть сьогодні.
Думаєш, сьогодні люди були фальшиві?
Деякі. Так.
Особливо діти.
Я не кажу, що вони не засмучені,
але вони поводилися так, як від них очікують.
Як вони бачили в кіно або деінде.
Розумієш?
Так, розумію.
А якщо їх хтось у цьому звинуватить, то виглядатиме як козел.
Ти там щось з'їв?
Трохи.
І лікар дає йому таку...
Пластикову баночку з кришкою.
- Контейнер? - Так.
Отже, лікар дає йому контейнер
і каже: «Принесіть завтра сперму на аналіз».
- Це ж треба. - Старий іде додому
і повертається з порожнім контейнером.
Старий каже: «Слухайте, док,
я спробував правою рукою – нічого не вийшло.
Потім лівою – теж нічого не вийшло.
Дружина спробувала правою – не вийшло».
Серйозно?
«Спробувала лівою – невдача.
Покликала сусідку, сусідка спробувала правою рукою –
все одно не вийшло.
Потім спробувала лівою,
але так ніхто з нас і не зміг відкрутити кришку».
- Гаразд. - Будь ласка.
- Дякую. - Дякую.
- Смішно. - Смачного.
Смішно. Мені сподобалося. Кінцівка несподівана.
Я втомилася. Піду спати.
- Гаразд. - А ти?
Через кілька хвилин.
- Добраніч. - Добраніч.
Привіт, я тебе розбудив?
Саме так.
Так, я хочу його допитати.
МАССАЧУСЕТС ДОСЬЄ НА ЗЛОЧИНЦЯ
ІМ'Я ПАТЦ, ЛЕОНАРД
Так. Добре. Дякую, Дафф.
RE: БЕН РІФКІН>>> ВАЖЛИВО ГЛЯНЬТЕ СЮДИ.
#СПИСПОКІЙНОБЕНЕ
Я СУМУЮ, БЕНЕ. ПАМ'ЯТАЮ НАШІ РОЗМОВИ. ЛЮБЛЮ ТЕБЕ.
ЖАЛЬ, МИ НЕ СПІЛКУВАЛИСЯ ЧАСТІШЕ
БЕН БУВ СУПЕР. ШКОДА
ДЖЕЙКОБЕ ЗАТКНИСЬ. ДОВБЕНЬ
ЯКОГО БІСА? ДЖ Б ЗДОХНИ.
НЕ КРУТО ДЖЕЙКОБЕ
ДЖЕЙКОБ.БАРБЕР БЕН МЕРТВИЙ.
НАЩО ВИ ПИШЕТЕ ЙОМУ ПОВІДОМЛЕННЯ? ПРИКИДАЄТЕСЯ ЙОГО ДРУЗЯМИ
ПОДИВИТИСЯ ВІДПОВІДІ
ДЕРЕК_Ю ДЖЕЙКОБЕ, ВСІ ЗНАЮТЬ, ЩО ЦЕ ЗРОБИВ ТИ.
У ТЕБЕ Є НІЖ. Я САМ БАЧИВ.
УСІ ЗНАЮТЬ
ЦЕ ЗРОБИВ ТИ.
У ТЕБЕ Є НІЖ.
Переклад субтитрів: Олена Цехмейструк